&nbsp; &nbsp;Když na jaře loňského roku přišla parta kamarádů, zaštítěná Rádiem Dixie, s myšlenkou vydání kompilace současných českých jižanských kapel, napadlo mě, že by to bylo fajn, kdyby se to povedlo termínově sladit s prvním koncertem Lynyrd Skynyrd (LS) v Čechách. Další odvážnou myšlenkou bylo, pokusit se zorganizovat křest toho CD na pódiu LS s kmotry Gary Rossingtonem, Johny Van Zantem a Ritchie Medlockem. Zatímco první cíl jsme měli víceméně v rukou sami, a vše jsme úspěšně zvládli, druhá meta měla hodnotu Mont Everestu, který sám nikdo nezdolá … <br><br>

&nbsp; &nbsp; &nbsp;První postupový tábor byl přes pana Tomáše Paclíka, autora nápadu na koncert LS a taky člověka, který ten koncert zaplatil. Nejenže vlastní, mj. fotbalovou Viktorii Plzeň, vlastní taky široké srdce jižanského rockera a milovníka blues. Vzkaz, že „ …organizace je plně v režii pořadatelských agentur…“, nezbývalo, než vzít jako fakt … a hledat další cesty.<br><br>

&nbsp; &nbsp; &nbsp;Kdo ten koncert bude pořádat se dlouho veřejně nevědělo. Časem se ale vylouply dvě agentury. Pragokoncert a Petarda Production. Kamarád s kontakty na Petadru sliboval, že zjistí, jestli by tudy byla schůdná cesta. Po několika urgencích jsem Petardu vzdal a volal rovnou na Pragokoncert. Údajně odpovědnému managerovi se ale po vyslechnutí mého přání podlomila kolena a hlesl, že tak daleko&nbsp;jeho kompetence nesahají a musím až na pana ředitele. Pan ředitel má&nbsp;zřejmě s takovými otravy dost zkušeností a tak, asi ze zvyku, na můj první mail vůbec nereagoval. Další,už trochu naléhavější, mail si přečetl, ale z odpovědi jsem radost neměl. Bylo to ještě moc brzy a až moc mimo skutečný zájem agentury … Dotkl jsem se zřejmě světa, kde už asi hrají svou roli jen peníze a vlivy zájmových skupin. Rádio Dixie není ani o jednom, ani o druhém. Tady to je hlavně o srdíčku a cti …<br><br>

&nbsp; &nbsp; &nbsp;Nakonec jsem slevil ze svých původních představ o křtu CD na pódiu s LS a v posledním měsíci před koncertem jsem se zaměřil na jiný cíl. Setkat se s LS a předat jim to naše kompilační miminko a případně i další materiály. Jako jasná a dobře značená cesta se nakonec ukázal ten první člověk, o kterém jsem se zmínil výše. Pan Tomáš Paclík. Přes našeho společného kamaráda jsem se s panem Paclíkem zkontaktoval a sluníčko naděje vysvitlo…<br><br>

&nbsp; &nbsp; &nbsp;Na schůzku za hlavním pódiem jsem přišel včas a hned mi došlo, jaký to je malý zázrak, že jsem byl pozván. V hloučku čekajících postávaly špičky domácí pravicové politiky, zanedlouho přišel i americký velvyslanec Andrew Shapiro s celou svou rodinou a mnoho dalších jsem ani nepoznával. Po čase se do připraveného stanu, před propagační plachu dostavili i samotní Lynyrd Skynyrd a začala přehlídka, jako na pražském orloji v celou. Zatímco LS stáli jako zařezaní a profesionálně se usmívali (jediný, kdo dával okázale najevo, že ho to prudí, byl Ritchie Madlocke), kolem nich se střídali nejrůznější více, či méně známí lidičkové.<br><br>

&nbsp; &nbsp; Já jsem, jako jediný, přinesl kapele nějaké dárky a tak jsem se asi stal zpestřením těch nudných chvil. Z kufříku jsem vyndal deset kousků CD Whiskey &amp; Poslední rebel, dvě CD Sweet Pain a tři CD od The Cell. K tomu několik triček kolínského Southern Rock &amp; Blues festivalu, trika Rádia Dixie a propagační materiál našeho rádia. Bylo toho tolik, že velká část dárků skončila na vedlejším křesle. V tom fofru ani nebyl prostor na případné oblékání Dixie T-Shirt. Přítomní fotografové vše zvěčnili, já ještě stihl oběhnout pár podpisů těch nejslavnějších … a bylo to … TAK JSEM POTKAL LYNYRD SKYNYRD !!!<br><br>

Dališ


