<span style="font-size: medium;"><span style="font-family: Times New Roman;">Přátelé a kamarádi,<br>
hezčí dárek k vánocům jsme si snad ani nemohli přát.<br>
Tak se nám to na konec roku hezky schumelilo dohromady:<br><br>
1)&nbsp; prosinec … 20. výročí založení Dixie spolku přátel jižanského rocku v Bruntále …<br>
2)&nbsp; 20.12. …... 150 výročí vyhlášení nezávislosti Jižní Karolíny na Únii …<br>
3)&nbsp; 21.12. …..&nbsp; Jih opět povstal … a na závěr svého JUSTICE WORLD TOUR k nám do české kotliny poprvé zavítala legenda z největších. MOLLY HATCHET.<br>
Zatímco první dvě kulatá výročí proběhla bez většího povšimnutí, na vystoupení Molly Hatchet se chystaly davy. <br>
Všechno to ale začalo už v září, kdy nám před koncertem The Cell s Tomem Gillamem řekl Jirka Burda, „jen tak mezi řečí“, že v Praze budou 
21.prosince Molly Hatchet. Ještě to nikde na plakátech nebylo, ale na webu kapely, na seznamu koncertů bylo zcela zřetelně 21.12 PRAG.<br>
Tu informaci jsem si pochopitelně nemohl nechat pro sebe a hned druhý den jsem to poslal na všechny „southern“ adresy a při tom zjistil, že to není vůbec žádným tajemstvím a spousta kamarádů, šmejdících po internetu, to už taky ví … <br>
Původně plánovaný prostor klubu „Na chmelnici“ pořadatelé z agentury a Ozzy a Potkan naštěstí velice brzy vyměnili za daleko reprezentativnější
 a hlavně větší sál Retro Music Hall na Vinohradech. Týdny a měsíce utíkaly a my „nedočkaví a zodpovědní“&nbsp;&nbsp; jsme aspoň o to usilovněji „nasávali“ hudbu z posledního alba Molly Hatchet „JUSTICE“, k jehož propagaci byla koncertní šňůra věnována. Pro mě osobně byla účast na koncertu tak veliká a zásadní věc, že jsem automaticky koupil lístek i pro manželku …&nbsp;&nbsp; To by mohla zkusit odmítnout … <br>
A bylo to tady, úterý 21.prosince. Ještě jsem musel do práce, ale už od božího poledne jsem měl v přímém přenosu zprostředkované informace o 
bandě z Bruntálu a Krnova, jak cestuje vlakem do stověžaté matičky. Pravda, dost jsem z toho, co jsem slyšel zapochyboval, že:<br>
a) všichni ve zdraví do Prahy dorazí, b) že z toho koncertu budou něco, kromě kocoviny, mít. <br>
Jak se ale nakonec ukázalo Pavel, Franta, Číča&nbsp; i Stříbrný Orel mají neuvěřitelnou výdrž a všechno zvládli. To ale předbíhám.<br>
Po druhé hodině jsem poslouchal v práci Rádio Beat a tam se Honza Tomek zmínil, že by do studia měli členové kapely kolem půl čtvrté dorazit a že můžeme do studia napsat nějaké dotazy na kapelu. Nelenil jsem a napsal dvě otázky:<br>
1) Jak se dnes v kapele cítí její zakládající člen, autor mnoha písniček a hlavní osobnost prvního slavného období - Dave Hlubek. Po návratu ke kapele, kde vůdčí roli už dávno převzal Bobby Ingram hraje Dave Hlubek 
druhou kytaru a působí velice nenápadně.<br>
2) Máme u nás v republice bandu kamarádů Dixie spolek přátel jižanského rocku. Na koncertě se nás určitě sejde velké množství a jestli by bylo 
možné se s Molly Hatchet vyfotit…<br>
Asi o čtvrt na čtyři jsem si zapnul webkameru do studia Rádia Beat a kolem půl čtvrté to opravdu nastalo. V záběru objektivu kamery se objevil vysmátý Bobby Ingram a s ním zpěvák Phil McCormack. Vůbec nepůsobili nějakým znuděným a otráveným dojmem, naopak. Byli velice 
přívětiví a milí. Chválili výbornou angličtinu překladatelky a ochotně odpovídali na všechny otázky. Honza Tomek rozhovor prokládal písničkama Molly Hatchet a rozhovor utekl tak rychle, že při tom přetáhli čtvrtou hodinu, kdy v rádiu pravidelně dávají krátké zprávy. Produkční nechtěl udělat výjimku a tak byl rozhovor předčasně ukončen. Ještě na poslední 
chvíli stihl Honza do éteru vzkázat, že ta parta, co se chce s kapelou vyfotit může přijít před koncertem do šatny. DOBRÁ INFORMACE !!!<br>
Do Prahy jsme s Ivčou dorazili kolem šesté. Sešli se s bráchou, jeho synem Honzou a postupně přicházejícími dalšími kamarády. Všem jsem 
nadšeně vykládal, co je s Molly Hatchet domluveno a když se už přiblížila sedmá, vyrazil jsem na zteč, rozhodnut se probít do šatny 
kapely. Bohužel byli v té době ještě MH na večeři a tak z toho nic nebylo. Aspoň jsme zaujali přední místa pod pódiem, abych mohl koncert fotograficky zdokumentovat. Kvalita zvuku sice pod pódiem není z nejlepších, ale tomu bezprostřednímu kontaktu s kapelou se nic 
nevyrovná… <br>
Pumpa, jako předkapela, nastoupila chvilku po osmé a svou necelou hodinku slávy odskotačila bez větších problémů, ale publikum už bylo 
natěšené na hlavní hvězdy.<br>
Po ne zrovna příjemných zkušenostech z focení koncertů Lynyrd Skynyrd ve Stuttgartu a v Lipsku jsem byl docela zvědavý, jakou budu mít šanci 
doma v Praze. A byl jsem téměř v šoku. Žádné bariéry mezi publikem a kapelou. Žádní drsní a neoblomní Securiťáci. Molly Hatchet nastoupili na
 pódium jako velká voda a hned od začátku naprosto bezprostřední kontakt s publikem, úsměvy od ucha k uchu a Phill McCormack tričko s logem kapely PUMPA…&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Na to, že se jednalo o poslední koncert v rámci skoro dvouměcíční šňůry už mohli být muzikanti dost utahaní, ale ukázalo se, že to jsou profíci, kteří si váží svého publika a dávají se mu naplno. Odhadem čtvrtina z playlistu byla z posledního alba, ale dobře polovina písní představovaly pecky z prvních pěti alb Molly Hatchet (do No guts … No glory). Bez nějakých dlouhých řečiček to do nás řezali a hladové a 
nenasytné publikum každou pecku hltalo a odměňovalo frenetickým aplausem. Viz krásný a rychle a pohotově zpracovaný klip na You Tube z 
dílny Pepy Kulatého http://www.youtube.com/watch?v=B_4PrCq9Hlo<br>
Už v průběhu koncertu kapela ukázala, že to nejsou žádní náfukové a vzpomněli památku Ronie Jamese Dia. V samotném závěru, v prvním přídavku
 pak vzpomněli další své mrtvé blízké rodinné příslušníky a kamarády megahitem od Lynyrd Skynyrd Free Bird.<br>
Nevím, jak početné publikum měli Molly Hatchet na všech svých koncertech této šňůry, ale z jejich očí bylo jasně vidět, že si vystoupení v Praze taky užívali a i největší „suchar“ Dave Hlubek byl očividně „na měkko“ a šťastný – stejně jako my všichni pod pódiem.<br>
I když mě hodně mrzí, že to nevyšlo s tou společnou fotkou, podařila se spousta hezkých fotek kapely během vystoupení a zážitky, doplněné videoklipem, zůstanou v hlavách a srdcích hodně dlouho.<br><br>
P.S.<br>
… tak co Ozzy a Potkane? Jak to dopadlo z pohledu organizátorů? <br>
Myslíte, že byste se mohli nabourat do příští evropské šňůry Lynyrd Skynyrd?<br>
Tak skvělé publikum, jako bylo na Molly Hatchet, by si to určitě zasloužilo … <br>
<br>
P.S.S. <br>
… a ještě na závěr pro jednoho nejmenovaného kámoše.<br>
Pivo jsem si dát nemohl, protože jsem řídil a na hajzlík jsem tím pádem taky nemusel. <br>
Proto o kvalitě piva a čistotě hajzlíků nemůžu nic říct. Snad příště …&nbsp; <br>
Nic ve zlém, za srandu to stojí, ne?<br>
<br>
Dixie s Vámi Dališ</span></span>